NOTTINGHAM SLOTT
Pakten! Pakten!
Pakten!
Pakten! Pakten!
Pakten!
Nei!
God morgen, Deres Nåde. Hvem er du?
-Hvor er sheriffen? -Jeg skulle til å spørre om det.
Hvis du skader meg, skader du prins Johan. Jeg er hans sendebud.
-Jeg har aldri sett deg før. -Jeg kommer annenhver tirsdag...
...tar et glass vin med sheriffen, og så setter han seglet sitt her.
Jeg tar det med til prins Johans, så han vet alt er vel i provinsene.
Men i dag...er ikke alt vel.
Ingen sheriff. Ikke noe segl.
Og du har selvsagt ingen anelse om hva som er skjedd.
Da foreslår jeg at du finner ut av det.
For hvis noe skjer med sheriffen, blir Nottingham jevnet med jorden.
-Vi vet jo ikke om noe er skjedd. -Men han er ikke her!
Det er alt jeg trenger å vite.
Troppene kommer ved solnedgang. Jeg har allerede sendt bud.
Nottingham vil bli jevnet med jorden.
DYPT INNE I HJERTET AV ENGLAND
HOLDER EN LEGENDE TIL
SHERWOODSKOGEN
Jeg har holdt øye med deg. Du har gått i søvne.
-Fin silke. -Jeg er sheriffen av Nottingham.
Jeg går ikke i søvne. Og du skal føre meg til Nottingham!
-Vi bør kanskje begynne på nytt. -For en pen munn du har.
Og nå...til Nottingham.
Allan? Hvor er du?!
Samle garden. Sheriffen er borte!
Let i hver krok av slottet. Finn ham.
-Borte? -Finn ham!
Jeg vil ha sol nå!
Man får det ikke alltid som man vil.
-Stalljenta så ham forsvinne. -Hvor da?
Han red ut på hesten sin. Han...mumlet.
-Mumlet? -Fortell ham det du sa til meg.
Han sa jeg skulle åpne porten.
Hva gjorde du?
Jeg åpnet porten.
-Han hadde pyjamas på seg, sir. -Finkjem hele byen! Finn ham!
Kjøkkenet tar godt vare på deg, ser jeg.
God mat er bortkastet på meg. Men jeg kan lukte råttenskap.
-Hva har du gjort med sheriffen? -Vi har ikke gjort noe.
Han ble sett da han forlot slottet i natt. Vi har et vitne.
Vitne? Jeg vil ha sheriffen. Hva blir det til dessert?
Deres område? Dette er kongens skog!
Vi jobber her nå. Forsvinn!
Finn din egen, krek! Robin Hood er vår!
-Robin Hood? Kommer han hit? -Det er et avleveringssted!
-Forsvinn nå! -Avleveringssted... Jeg går.
Dette er bra. Veldig bra.
Han er ikke blitt sett i Locksley, Nettlestone eller Clun.
Men det er meldt om at tropper er på vei hitover.
Jeg hørte om sheriffen. Har dere hørt noe?
Hvis han ikke hadde dratt frivillig, ville jeg trodd at Hood sto bak.
Nei, nei. Hood kjenner til avtalen mellom sheriffen og prins Johan.
Jeg tror ikke Hood er problemet nå. Men han kan være løsningen.
Robin kjenner Nottingham og skogen bedre enn noen annen.
Hood kommer ikke til å hjelpe oss.
-Har du spurt ham? -Vi forhandler ikke med fredløse!
Det kan være vårt eneste håp! Hvis jeg får ham til å komme...
...hit til slottet...
Kan du få ham til å komme hit?
Jeg tror det.
Han ønsker heller ikke at Nottingham skal bli lagt i grus.
Greit. Gjør det.
DE FREDLØSES LEIR
Bra jobbet, gutter.
Hva har du der, John?
Den legger gullegg.
Og i morgen kommer det en sending med magiske bønner.
-John. Vi må nok snakke sammen... -Gi meg styrke!
Her er byttet! Denne er til kjøkkenet.
Jeg ville gjerne hatt magiske bønner.
Hyggelig å se at noen ler! Jeg er alene!
Marian sa at jeg skulle vise denne, så dere vet at jeg snakker sant.
Greit?
Hun trenger hjelp av deg. I dag har du fritt leide til slottet.
-Hvorfor? -De har mistet sheriffen.
Hvis vi ikke finner ham i dag, vil en hær ødelegge Nottingham.
Skal vi bare glemme alt annet på grunn av en forræder?
Jeg ga Marian denne ringen! Hun ville ikke løyet for meg.
Kom.
Sett den fra deg.
Vent der.
Lukk opp portene!
Jeg liker ikke dette.
-Skal vi hjelpe de fattige etterpå? -Ja da, John.
Folk venter på oss. Vi har fire avleveringer i dag.
Greit.
Ta disse, Much.
Du er en bedre mann enn jeg trodde, Gisborne.
-Du ber fienden om hjelp i en krise. -Det er din krise også, Hood.
Du vet hva prins Johan vil gjøre hvis noe skjer med sheriffen.
-Har dere lett igjennom slottet? -Han ble sett da han dro ut i natt...
...i nattdrakten.
-Troppene er her ved solnedgang. -Nottingham vil bli kunst.
Er det noen som kan finne ham, så er det deg.
Du har folk overalt.
Kom igjen, da. Spør.
-Hva? -Be meg om hjelp.
-Robin... -Han skal gjøre det.
Vi kaster bort tiden.
-Vil du hjelpe med å finne sheriffen? -Selvsagt.
Hvorfor tror du ellers jeg kom hit?
Sko. Mitt kongerike for sko!
Eller nye klær. Min herre!
Min kjære venn.
Vet du at de klærne er verd minst 30 pund?
Ja visst. Og jeg er sheriffen av Nottingham.
Vi må finne ham. Du og jeg sporer ham.
Will. Vent i byen. Søk i alle gatene. Spør deg for.
-Djaq, John. John? -Det blir flere tiggere hver dag.
-John! Du må konsentrere deg! -Utretter vi noe?
Du kan ikke bare kaste penger til dem!
l dag prøver vi å redde alles liv! Og sheriffen kan være i skogen.
Jeg vil at du og Djaq skal sjekke avleveringsstedene.
Will?
Jeg vet ikke hvordan dagen vil slutte, men ta hånd om Marian.
Will. Hun må overleve selv om ingen andre gjør det.
Dere vet vel at Robin Hood stjeler fra de rike og gir til de fattige?
-Hva tror dere vi gjør her? -Dere lever av søppel, min kjære.
Han stjeler fra de rike.
Han må ha masse penger et sted.
Og hva gir han dere? Litt søppel.
-Kutt ut våset. -Hvis du var mer ambisiøs...
...kunne du kommet deg inn i Hoods hemmelige leir.
Hvem vet hva som er der?
-Med litt hjelp fra meg... -Vi lever av å rane idioter.
Det gjør jeg også.
Er dere interessert i Robin Hoods hemmelige skatt?
Og du skal ha brorparten?
Nei, nei. Jeg skal ikke ha noe. Dere får alt. Alt sammen.
Jeg er bare interessert i et ørlite papir som tilhører meg.
-Hvem er du? -Jeg er mannen med planen.
Skal vi sette i gang undervisningen?
Let igjennom husene. Ett av gangen.
De leter overalt. Han er borte.
Fortsett å lete.
Dette er herlig. Oss to på oppdrag igjen.
Ikke noe vondt om de andre, men dette er som gode, gamle dager.
-I Det hellige landet. -Se.
Disse skoene er uten tvil lagd av sheriffens smed, hva?
-Ja. Det er ham. -Kom.
Den ringen Marian ga deg...
-Er det en ny kode? -Nei.
Jeg ga den til henne i treet.
Hun må ha blitt overasket. Hun trodde vel at du skulle fri.
Jeg gjorde det.
Og hun sa ja.
-Det er nå du skal si "gratulerer". -Gratulerer!
-Sa hun ja? -Ja.
Fantastisk.
Bare hvis vi lever og får nyte det. Kom igjen.
Han gikk denne veien. Kom.
Dere må ikke bare være fattige...
-...og skitne. -Jeg kan være gammel.
-Det virker alltid med nonnene. -Ikke verst.
Men det trengs noe som får dere til å skille dere ut blant de fattige.
-Vi kan være syke også! -Bedre!
Vi kan fråde og være likbleke.
Den stakkars, knuste moren-
-som prøve å redde sine døende barn. Utmerket. Spis alt.
Ikke bare gammel og svak...
...men blind i tillegg.
Takk. Dere er altfor vennlige. Men vi trenger en avgjørende faktor.
Hva får Hoods hjerte til å blø?
Jeg kan alltids kappe av en av ungenes armer.
Godt tenkt. Men nei. Jeg har en bedre idé.
-Det er ikke nok. -Det er alt vi har.
-Vi har ikke nok mat til alle. -Vi gir til dem med barn.
-Nei. Vi trenger mer mat. -Nei. Vi må finne sheriffen.
-Jeg blåser i sheriffen. -Da blåser du i Nottingham.
John. Hvis vi ikke finner sheriffen, vil Nottingham bli lagt øde.
-Alle andre leter etter sheriffen. -Og det bør vi også gjøre.
-Jeg kan ikke la dem sulte. -Og jeg kan ikke gå mot ordrene.
-Hvorfor ikke? -Fordi han har rett. Og er lederen.
Ledere kan ta feil.
Sir Jasper. Vi må kunne inngå en slags avtale.
Du tenker på sheriffens beste. Det gjør vi også.
Dere gjør ikke noen særlig god jobb.
Sannheten er at vi ikke vet hvor han er. Vi trenger mer tid.
Gjør jeg et unntak for deg, begynner alle unge NK-er å drepe sheriffene.
Jeg har ikke drept sheriffen.
Jeg kan gjøre deg veldig rik.
Blir noen av byene som er under prins Johans beskyttelse-
-jevnet med jorden, må de gjenoppbygges.
Den ansvarlige for gjenoppbyggingen er tilfeldigvis fetteren min.
Trodde du at jeg hadde tenkt å være en løpegutt hele livet?
-Du vil virkelig gjennomføre dette. -Uten sheriffen, ikke noe Nottingham.
Jeg blir alltid forbauset over hvor mye støv en hær lager.
Men det er jo en veldig stor hær.
-Tre avleveringer til. -Én her, og to før elva.
Noen må da ha sett sheriffen.
Barnet mitt!
-Herregud! -Barnet mitt!
Barnet mitt!
Ingen burde måtte synke så dypt.
Og dette er nok ikke den siste graven de kommer til å grave.
Jo, hvis jeg kan hindre det.
Barnet mitt!
Ikke vær redde! Vi skal ikke skade dere.
-Vi er sammen med Robin Hood. -Gud velsigne dere!
Hvorfor tok han ikke meg?
-Vi må hjelpe dem. -John. Vi har et oppdrag.
-Robin ba oss... -Robin er ikke her!
Disse folkene trenger hjelp!
-Jasper gir ikke etter. -Det er ikke for sent.
-Du rekker fortsatt å flykte. -Nei.
Du forlot ikke meg da jeg ble holdt som gissel.
Da må vi gjøre oss klare til å forsvare oss.
Finn ham! Spør dere for.
Jeg tror ikke dette vil gå bra.
Hvis det gjør det...tror du at jeg kan komme tilbake?
Det er for sent, Allan. Altfor sent.
-Jeg har begått noen feil... -Du svek oss med vilje!
Strengt tatt er det sant. Men det er ikke så enkelt, Will.
Jeg har ikke sagt hvor leiren er. Og jeg reddet livet ditt.
Jeg vet hvordan dette stedet er nå. Det vil være nyttig for Robin.
Hva tror du? Det vil bli som før.
Du er sammen med Gisborne nå. Da kan du ikke komme tilbake.
Jeg begynner å bli vant til å leve som en heltemodig fredløs.
Kongen vil komme tilbake. Du og Marian vil gifte dere. Bo på et gods.
Og jeg...
Se på sporene. De fører denne veien.
-Dette er snart over! -Si det til solen, Much!
Finner vi ikke sheriffen, er det slutt for alt! Meg, deg, Marian, alt!
Da vil det bare være brent jord igjen.
Så kaldt!
-Jeg har medisin i leiren. -Nei.
-Vi tar dem med oss. -Leiren er hemmelig.
Er det lurt å forlate dem her, tror du?
Gamlingen kan ikke se. Resten kan ha bind for øynene.
-Har du et øyeblikk? -Jeg antar at du snakker med meg?
Guy er ikke flink til å framheve seg selv.
Men jeg vil at du skal vite at vi gjøre alt vi kan.
Ikke mange ville gjort det Guy gjør nå.
Du bør huske ham. Han kan være nyttig.
-Han og du? -Ja, jeg antar det.
Når folk innser at de kommer til å dø,-
-blir de plutselig uventet lojale.
-Jeg ønsker å leve, ja. -Så finn sheriffen.
-Ga jeg deg ikke en oppgave? -Jeg gjør det nå.
-Han ønsker virkelig å redde deg. -Dette handler ikke om meg.
Sant. Og selv om jeg misliker deg, har du ikke noe å frykte.
-Du og din familie får fritt leide. -Jeg har ingen familie.
-Bra. Det gjør saken enklere. -Men jeg har venner.
Familie. Ikke venner. Sikter du til lady Marian?
-Vi var forlovet, og jeg håper... -Vent. Du "håper"?
-Med tiden blir hun min familie. -Med tiden?
-Med tiden blir hun min kone. -Ikke hvis hun er død.
-Marian blir med meg. -Hvis dere har giftet dere imens, ja.
-Vi rekker ikke å gifte oss i tide! -Hvorfor ikke? Hun vil neppe si nei.
Tiden for samtaler er over. Jeg må melde fra til troppene.
-La oss i det minste evakuere byen! -Nei. Vi må statuere et eksempel!
Som prinsen alltid sier: De beste eksempler skrives i blod.
-Hvor mange er de? -De omringer byen. Det er mange.
Sett ut vaktene.
-Vaktene? De leter etter sheriffen. -Få samlet alle friske menn.
-Vil du gi dem våpen? -Vi kjemper for livet nå.
-Bare gjør det! -Greit.
Ja vel. Hvil nå. Vi skal gi dere mat og medisin.
Det lovede landet.
-Hjelp! -Jeg kommer!
-En liten bit ost. -Vi skal vaske dere først.
-Hvor er Marian? -Will.
-Da er vi visst våpenbrødre igjen. -Det var ikke det jeg håpet på.
Will. Har du hørt fra Robin?
-Han vil dø før han gir opp. -Det holder ikke i dag.
-Marian. Du må ikke dø. -Det er ingen vei ut.
Jeg lovet Robin å beskytte deg.
Jeg blir kanskje her den dagen du og Marian, du vet...
Vi tar innpå ham. Dette er ferske avtrykk.
Eller så kan jeg være en ensom fredløs.
-Hevneren i Sherwoodskogen. -Kom hit, Much.
Bare én mann i Nottingham har en sånn nattdrakt.
Jeg nekter å tro det!
-Hvor fikk du tak i klærne? -Jeg byttet dem til meg.
Filler mot en silkepyjamas? Det tror jeg ikke på.
Det er sant. En liten mann. Stygg.
Klærne hans skulle hjelpe ham med å finne et papir i skogen.
-Det er pakten! -Pakten?
Har han ombestemt seg? -Nei, men jeg fikk en innrømmelse.
Nottingham kan ikke skånes. Men han skåner meg og familien min.
-Skal du svikte oss? -Jeg vil ikke svikte deg.
Du kan bli familien min. Og vi kan dra sammen herfra, hvis...
...du gifter deg med meg.
Er det så vanskelig å velge mellom døden og det å bli min kone?
Hvordan kunne jeg svikte dem?
Gift deg med meg, så overlever du.
Det må skje før solnedgang. Da drar jeg herfra.
-Kom igjen! -Jeg sinker deg.
Ikke vær urolig for meg!
Jeg liker å være urolig for deg. Kom nå! Kom!
Jeg kommer snart.
Vi er flere enn dem. Bruk småpøblene.
Helter får ikke drepe barn.
-Det er ingen annen utvei. -Det må det være.
-De har omringet Nottingham! -Vi må kjempe så godt vi kan.
Marian! Du kan ikke redde... Du kan ikke redde dem.
Selv om jeg avskyr Gisborne, må du gifte deg med ham.
Hvor dere enn drar, vil Robin finne deg.
Du må holde deg i live.
Robin! Han kan ikke finne leiren!
-Han vet det, Much! På en måte. -Hva om du tar feil!
Tiden er nesten ute! Vi må dra tilbake og redde alle!
Nei, Much! Sheriffen er på vei til leiren!
Vi kan bare redde alle ved å finne ham.
Vi vil ikke bli her og spise lunsj.
Jeg kjenner deg.
-Jeg hjalp deg! -Jeg vet det. Takk. Hvor er byttet?
Ikke rør barna mine!
Bind klossmajoren, så finner jeg gjemmestedet.
Vi skal finne gjemmestedet.
Bind den store mannen, gutter.
Ta den der.
Han gir til de fattige. Den der!
Kom igjen, Hood!
Den er her et sted!
Ja!
-Kom til mamma! -Slutt å sikle på den, kvinne!
Nei, din gamle skrulling!
I løpet av én dag...
...har jeg vært rik, fattig, tigger og nå tyv.
-Forrædere! -Ja. Og så unge!
-Hood! -Ikke skyt! Tenk på barna!
Ut av kjøkkenet mitt!
Du må lære mer om å være forelder.
Og du...burde ikke vært ute så sent.
Rygg unna!
Du kan ikke røre meg, Hood. Hvis du da ikke vil se...
...dine elskede, skitne fattiglem brenne.
-Her skal ingen brenne noe! -Jeg må tilbake før solnedgang?
Og du kan ikke gjøre noe med det.
Han vil bli forvirret.
-Marian. Tiden er ute. -Jeg vil ikke forlate dem.
-Så du blir her? -Ja.
Kvinne! Egensindigheten din vil ta livet av deg.
Det begynner å bli kaldt. Skal vi tenne et bål?
Lukk opp portene!
Og kvinnen? Marian? Bli hun med deg?
Hun nekter å forlate Nottingham.
Din tåpe.
Og uten henne...kan min verden like godt gå under.
Marian!
Hvis jeg skal dø, vil jeg dø ved din side.
Trekk sverdene!
De kommer!
Lukk den!
Gift deg med meg nå. La det bli det siste vi gjør.
La oss i det minste ta det fra dem.
Gisborne!
-Lever du? -Ikke bare stå der. Gi meg seglet!
Jeg er borte én dag...
...og se!
-Er du fremdeles her?! -Nei, Deres Nåde!
Dere hørte ham! Tilbake.
-Hva skjedde? Hvor var dere? -Jeg ville se om dere klarte dere.
-Hood fant deg. -Hva så?
-Vi kan fremdeles ta ham! -Nei.
Jeg trenger ham ikke lenger. På egen hånd...
...infiltrerte jeg Hoods hemmelige leir og tok tilbake pakten.
Pakten!
Pakten? Nei! Pakten!
Pakten! Etter ham!
Da er papirarbeidet gjort.
Ja. Det er min feil at vi nesten mistet alt.
Finner sheriffen leiren vår igjen, vil jeg aldri tilgi meg selv.
Beklager at jeg trosset ordrene dine.
Du er en bra kar, John. En som bryr seg om sin neste.
Be aldri om unnskyldning for det.
-Gikk sheriffen virkelig i søvne? -Ingenting han gjør, forbauser meg.
Nei. Ingen kan ri i søvne.
Jeg kjenner en mann som en gang melket alle geitene sine i søvne-
-og så gikk og la seg igjen.
Det er sant. Kona hans så det.
-Vekket hun ham ikke? -Er du gal?
Hun kjøpte seks geiter til.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimediagroup.com